Напевно багато хто з вас чув про Персеїди. Хоча це й не найпотужніший метеорний потік року, він, безумовно, найвідоміший і «розкручений». І це не дивно. Максимум Персеїд припадає на серпень. З одного боку, в цей час у північній півкулі все ще теплі ночі, які приємно проводити просто неба. З іншого боку, в серпні Сонце вже заходить значно раніше, а сходить значно пізніше, ніж у червні та липні. Це забезпечує більшу тривалість темного часу доби, під час якого можна проводити спостереження.
![](https://universemagazine.com/wp-content/uploads/2024/07/meteor_shower_2_960____640.jpg)
Однак мало хто знає, що Персеїдам передує інший метеорний потік. Він слабкіший за них, але має вельми цікаве походження, і у 2024 році складуться умови, що забезпечать його найкращі спостереження. Цей потік називається Південні δ-Аквариди.
Міжзоряний метеорний потік?
Метеорний потік виникає, коли Земля проходить через шлейф пилу, основними постачальниками якого є комети. Викинуті ними частинки рухаються приблизно тією самою траєкторією, що і їхня «прамати», тому для наземних спостерігачів породжені ними метеори мають вигляд таких, що розходяться з однієї точки на небесній сфері (радіанта). Переважна більшість частинок цього пилу за розмірами не перевищують піщинку і без сліду згорають у земній атмосфері. Тому метеорні потоки не несуть жодної загрози для нашої планети.
![](https://universemagazine.com/wp-content/uploads/2024/07/delta-aquariids-0723-127adab7b3384987adc2c592c4364e90.jpg)
Південні δ-Аквариди отримали свою назву тому, що їхній радіант розташований у сузір’ї Водолія поблизу зорі Дельта Водолія. Астрономам досі невідоме їхнє точне походження. Зараз найімовірнішим кандидатом вважається комета 96P/Мачхольца. Це дуже цікавий об’єкт. По-перше, вона має вкрай незвичайний хімічний склад. Хвостата гостя містить набагато менше молекул вуглецю та ціану, ніж інші комети.
![](https://universemagazine.com/wp-content/uploads/2024/07/feb9-soho-comet.jpg)
Іншою унікальною особливістю 96P/Мачхольца є її орбіта. Вона вельми витягнута й дуже сильно нахилена до площини екліптики (понад 58°). При цьому її перигелій проходить на відстані всього в 0,123 а. о. від Сонця, що у 2,5 раза менше за перигелій Меркурія. Так близько до нашого світила не підходить більше жодна короткоперіодична комета. Додатково до всього, 96P/Мачхольца ще й перебуває в орбітальному резонансі з Юпітером 9:4.
З огляду на це, багато дослідників припускають, що 96P/Мачхольца є міжзоряною кометою, яка в певний момент була захоплена гравітацією Сонця. Розрахунки показують, що в майбутньому вона має всі шанси назавжди покинути Сонячну систему та знову вирушить у міжзоряну подорож.
![](https://universemagazine.com/wp-content/uploads/2024/07/orbyta_komety_96p.jpg)
Тож, якщо 96P/Мачхольца дійсно має позасонячне походження і при цьому є джерелом Південних δ-Акварид, то їх у принципі можна назвати міжзоряним метеорним потоком. Це, безумовно, додає інтересу до майбутнього небесного шоу.
Дати та умови спостереження Південних δ-Акварид
Як ми вже говорили, Південні δ-Аквариди є далеко не найпотужнішим метеорним потоком. Вони спостерігаються на небі в період з 18 липня по 21 серпня. Цього року їхній максимум припаде на 30 – 31 липня, коли протягом години можна буде спостерігати до 20 метеорів. Для порівняння, на піку тих самих Персеїд у середньому можна спостерігати близько 50 – 60 метеорів.
![](https://universemagazine.com/wp-content/uploads/2024/07/https___tf-cmsv2-smithsonianmag-media.s3.amazonaws.com_filer_public_cd_83_cd830455-0daa-494f-b6d8-1fd2692c5e3f_gettyimages-1168402426.jpg)
Водночас Південні δ-Аквариди мають досить широкий пік. Це означає, що максимальна кількість падаючих зір, зазвичай, спостерігається протягом декількох ночей по обидва боки від дати максимуму. Крім того, метеори рухаються по небу досить повільно, що полегшує їхнє спостереження.
Інша важлива обставина полягає в тому, що цього року під час максимуму Південних δ-Акварид, Місяць перебуватиме у фазі останньої чверті. Тому його світло не так сильно заважатиме спостереженням. І нарешті, до цього моменту на небі вже можна буде спостерігати перші Персеїди. Тож загальна кількість падаючих зір на небі буде більшою, ніж зазвичай.
То як же побачити Південні δ-Аквариди? Найкраще їх спостерігати в південній півкулі та екваторіальних широтах, де радіант потоку перебуватиме високо в небі. Але в північній півкулі Південні δ-Аквариди теж можна побачити.
![](https://universemagazine.com/wp-content/uploads/2024/07/meteor_shower_infographics_web.jpg)
Найкращі умови для спостереження метеорів у наших широтах складуться перед світанком, коли радіант займе найвище положення над горизонтом. Щоб побачити Південні δ-Аквариди, варто звернути погляд у напрямку півдня — південного сходу. У місцях, віддалених від міського засвічення, у спостерігачів є досить непогані шанси побачити кілька метеорів і загадати бажання. Хтозна? Можливо, що мільйони років тому в іншій зоряній системі хтось точно так само дивився на падаючі зорі та теж загадував бажання.